![Paul Stan](https://cdn.adh.reperio.news/image-5/52a9b0fd-ee94-4aee-bfb8-8b1fb13ca606/index.png?p=w%3D85%26h%3D85%26f%3Dwebp%26r%3Dcover)
După un sfert de secol, renaşte brandul românesc Ana Aslan
0Chiar şi la 25 de ani de la moartea celebrei cercetătoare românce, prof. dr. Ana Aslan, zeci, chiar sute de mii de oameni din întreaga lume apelează la terapiile şi produsele descoperite de aceasta.
Numai în România, anual, se tratează peste 14.000 de români la Institutul Naţional de Geriatrie şi Gerontologie, în spitalele de la Otopeni şi din Bucureşti, dar şi sute de pacienţi străini veniţi de peste mări şi ţări pentru a beneficia de tratamentul Aslan, binecunoscut şi apreciat peste tot în lume.
![image](https://adevarul.ro/missing_image.webp)
Clădirea din strada Căldăruşani încă poartă efigia Reginei Carmen Sylva
Oamenii care s-au tratat prima dată aici, revin anual pentru a continua terapia de 14 zile, cât durează o şedinţă completă la acest institut. Sunt persoane care vin de peste douăzeci de ani, cum ar fi familia din Alexandria, cu care am vorbit şi căreia din motive întemeiate nu-i dăm numele.
Pe soţii „A“ i-am întâlnit într-una dintre rezervele institutului, din strada Căldăruşani, „veniţi să îmbătrânească frumos“. „Venim aici de peste douăzeci de ani şi suntem foarte mulţumiţi, vrem să venim şi la anul, ne-am programat deja în noiembrie. Să vedem, însă, dacă vom găsi locuri“, îmi spune domnul, trecut bine de 65 ani, după părerea mea.
Aici, pacienţii mai vechi, care vin an de an, nu prea îşi mai arată vârsta reală, ei părând mult mai tineri şi vioi decât sunt de fapt, după anii din buletin.
Problema cea mare pentru pacienţi, vechi sau noi, nu este criza sau lipsurile materiale ale spitalului, peste care pot trece cu uşurinţă uneori, ci lipsa locurilor de tratament pentru anul viitor.
La Institutul Naţional de Geriatrie şi Gerontologie tot timpul locurile sunt ocupate din plin, devenind insuficiente chiar dacă are o capacitate de 600 paturi, 300 la Otopeni şi 300 în Bucureşti. Străinii au locuri separate faţă de pacienţii authtoni.
Chiar zilele trecute, la Bucureşti, se aflau la tratament grupuri de pacienţi americani, israelieni ori din alte ţări, care pentru numai 700 € de persoană, beneficiază timp de două săptămâni, de terapia antiîmbătrânire.
Încă de la intrare, pe pardoseala clădirii din strada Căldăruşani, ne întâmpină efigia reginei Carmen Sylva, cea prin grija căreia s-a construit acest spital, care mai are încă nevoie de renovări şi reparaţii.
Mai sus, la etaj, este biroul în care a lucrat Ana Aslan, străjuit de un mare tablou, reprezentând-o agăţat pe peretele opus. Nici nu-ţi vine să crezi că a murit de 25 de ani, parcă este doar ieşită la o vizită prin saloane, la pacienţi.
Din birou dai într-o mică încăpere amenajată la fel ca sala ei memorială, unde se păstrează diverse obiecte printre care medalia şi mantia de Cavaler de Malta, care sunt doar câteva dintre obiectele ce formează mini muzeul din spital.
![image](https://adevarul.ro/missing_image.webp)
Vitrina memorială
Prezenţa spiritului ei pare mai vie ca oricând, mai ales că ne este descrisă de asistenta medicală, Elena Spătaru, cea care a lucrat ani buni alături de Ana Aslan şi care i-a fost alături şi în ultimii ani de viaţă.
„Pe un om bătrân să nu te superi niciodată!“
„Doamna profesor era un om extraordinar, mereu hotărâtă, diplomată. Nu făcea niciodată diferenţa între pacienţii români şi străini. Programul era normal, ca şi acum în spital. În particular, însă, avea micile ei tabieturi, pasenţele şi cafeaua de zi cu zi.
Mi-a rămas în minte o vorbă pe care mi-a spus-o dânsa, o dată‒ «Pe un om bătrân să nu te superi niciodată!» Când am auzit, parcă mi-a înfipt cineva un cuţit în inimă. Nu o să uit niciodată acest lucru“, povesteşte extrem de emoţionată doamna Spătaru.
Terapia Aslan şi produsele antiîmbătrânire descoperite de aceasta, în frunte cu Gerovitalul, sunt recunoscute şi utilizate în toată lumea. Pe vremuri, aici s-au tratat numeroase personalităţi ale elitei internaţionale, cum ar fi: J.F. Kennedy, Charles de Gaulle, Chaplin, Hruşciov, Tito, Pablo Picasso şi lista ar putea continua.
Insitutul era nu doar un brand cu numele prof. pr. Ana Aslan şi prin produsele Gerovital sau Aslavital, create de aceasta, ci era şi o sursă importantă de venit, în valută, pentru autorităţile comuniste ale statului.
Din păcate, ca mai toate instituţiile medicale din România şi această instituţie, după 1989, s-a confruntat cu probleme materiale, având nu mai puţin de 23 de directori în 23 de ani.
Chiar în urmă cu câtva timp s-a încercat acapararea terenului de 33 ha, cât deţine acest institut la Otopeni, sub motivul că nu are ce face cu atât de mult teren. Încercarea a eşuat şi după cum o arată realitatea, iar cererea pacienţilor o dovedeşte, Institutul Naţional de Geriatrie şi Gerontologie nu doar că nu moare, ci chiar are nevoie de investiţii pentru extindere.
În 1990, s-a înfiinţat Fundaţia „Ana Aslan“ ce are drept scop promovarea culturii, ştiinţei şi asistenţei publice în favoarea populaţiei presenescente şi vârstnice. Ea susţine, dezvoltă şi sprijină metoda de profilaxie şi tratament „Ana Aslan“, activitatea de cercetare, asistenţă medicală şi socială, învăţamânt, metodologie, informare şi documentare.
Fundaţia organizează, an de an, congrese şi conferinţe ştiinţifice de susţinere a brandului Ana Aslan. Din anul 2000, Fundaţia a susţinut întreaga activitate ştiinţifică a Institutului, cercetările în domeniul medical specific fiind continuate cu rezultate foarte interesante.
Cu ajutorul banilor strânşi de pe urma manifestărilor ştiinţifice, care au fost folosiţi pentru dotarea logistică, s-a reuşit crearea unui Centru de Excelenţă, ce funcţionează în vechiul Aşezământ Carmen Sylva.
„Printre priorităţile de viitor ale Fundaţiei se numără accesarea fondurilor europene pentru investiţii, într-o mai mare măsură decât s-a făcut până în prezent. Din păcate, nici Institutul, nici Fundaţia nu au reuşit să ia mai mulţi bani de la UE, în schimb au făcut-o alte persoane care nu aveau şi nu au nici un drept asupra brandului Ana Aslan, dar îl folosesc ilegal“, declară doamna Speranţa Prada, membru fondator şi preşedinte executiv al acestei organizaţii.
Chiar şi profesorul Ana Aslan a reuşit, în vremea comuniştilor, să aducă fonduri în România pentru activitatea medico-ştiinţifică. Puţină lume ştie că aceasta înfiinţase în zona Mânăstirii Pasărea, un aşezământ, cămin de bătrâni, unde se afla un lot de cercetare experimentală.
„Din lotul respectiv făceau parte membrii ai familiilor Ghika şi Maniu, care fuseseră ţinuţi în puşcăriile comuniste şi cărora Ana Aslan le asigura tot ceea ce era necesar pentru supravieţuire. Din această cauză, a avut mari probleme cu autorităţile, care au acuzat-o de cheltuirea unui milion de lei, bani mulţi pe vreme aceea, procesul intentat de stat a durat ani de zile şi s-a încheiat cu şase luni înainte să moară“, povesteşte doamna Speranţa Prada.
„Pe lângă faptul că există persoane care folosesc numele Ana Aslan fără niciun drept, o altă problemă pe care vrem să o rezolvăm este cea a reţetelor produselor celebre, cum ar fi Gerovitalul. Nimeni nu mai ştie în ce condiţii şi cum s-au dat reţetele acestor produse unor companii, care fac bani grei de pe urma lor şi nici măcar nu dau curs invitaţiilor de a participa la Conferinţele Aslan. Nimeni nu ştie unde sunt documentele prin care s-a dat dreptul de fabricaţie şi licenţă a acestor produse.“, mai spune preşedinta Fundaţiei.
O altă prioritate a acestei organizaţii care şi-a propus să facă mai vizibil şi să-i redea prestigiul mondial brandului Ana Aslan, este şi crearea de parteneriate interne şi internaţionale pentru promovarea valorilor româneşti în domeniu. Un astfel de parteneriat este cel aflat în discuţii cu Casa Regală a României, prin care orice oaspete de sânge albastru venit în ţara noastră, să poată cunoaşte şi beneficia de terapia Aslan.
Iniţiativa acestei Fundaţii de readucere atât în plan intern cât şi în plan internaţional, a unuia dintre cele mai cunoscute branduri româneşti, de recunoaştere şi creştere a prestigiului mondial, reprezentate de munca şi cercetările de o viaţă ale prof. dr. Ana Aslan, este lăudabilă şi trebuie sprijinită, pentru că România are nevoie mai mult ca oricând de valori adevărate şi exemple umane în toate domeniile de activitate.